\section{Diskuse}

Vzhledem k tomu, že provedená kalibrace magnetického pole na základě měření pomocí Hallovy sondy na počátku měření se lišila od kalibrace provedené na konci měření, pak z toho mohu usuzovat, že protékající proud obvodem a jeho jouleovské teplo, které se průchodem proudu uvolňovalo, negativně ovlivnilo měření tím, že v průběhu měření poklesla hodnota magnetické indukce pro stejné hodnoty proudu. Ovšem vzhledem k tomu, že v průběhu měření byly magnety zatěžována nerovnoměrně, tak je evidentní, že nemohu prohlásit, že by pokles byl v~průběhu měření lineární. Nejspíš se dokonce v průběhu jednotlivých sad měření mohla magnetická indukce snižovat. Ale na druhou stranu mohu s relativně velkou určitostí tvrdit, že rozpor v druhém měření při rovnoměrném rozložení čar, je způsoben tím, že toto měření bylo provedeno až jako prakticky poslední, kromě rekalibrace, a~tedy bylo ovlivnění zahřátím cívek nejspíše největší. Navíc při využití rekalibrace bychom došli k hodnotě magnetické indukce zhruba 0,65$\,$T, což je právě hodnota, kterou jsem naměřil u prvního měření a~dá se tak tento rozpor a naměřených datech připsat na vrub právě změně parametru magnetu.

Další znatelná nepřesnost byla vnesena do měření tím, že prakticky všechna měření, kromě kalibrace, záležela na mých pozorovacích a~rozlišovacích schopnostech. Vzhledem k tomu, že pro tato měření nemám příliš vytrénované oko, tak je i na měření rovnoměrného rozdělení čar vidět, že mám rozptyl relativně velký. Nemluvě o tom, že takto zjistím pouze rozptyl a~ne to, jak moc z~hlediska mého vnímání vyvářím systematickou chybu.