\section{Diskuse}

Při zkoumání lomu se povedlo pozorovat lomy $Fe_3Al$ provedené při pokojové teplotě a při teplotě $700°\mathrm{C}$ a pozorovat signifikantní rozdíly mezi jednotlivými lomy.

Při určování střední velikosti zrna jsme se mohli dopustit chyby v tom, že jsme předpokládali, že přiložený snímek pochází z homogenního a izotropního materiálu. Tento předpoklad jsme si nemohli ověřit na více snímcích a~proto nemusí být úplně pravdivý. Další chybou při určování střední velikosti zrna mohlo být špatné určení počtu proťatých zrn kružnicemi, protože hranice mezi zrny nebyly vždy úplně jasné a navíc v místě protínání kružnic je těžké rozeznat, kolik zrn přesně kružnice proťala. Také ve vzorku byla přítomna frakce, která byla tvořena velmi malými zrníčky, která se nezapočítávala a mohla ovlivnit měření. A to minimálně tak, že v případě, že s nimi napočítáme a na základě naměřené velikosti zrna budeme usuzovat něco u vlastnostech měřené látky, pak ve skutečnosti budou nejspíše vlastnosti vzorku výrazně horší než předpovězené (např. bude docházet k rychlejší korozi, bude mít menší odolnost vůči kyselinám a zásadám, protože na menších částečkách dochází k rychlejším chemickým reakcím než na velkých částicích).

Při určování frakčního poměru dendritických částic jsme vycházeli z binarizace snímku, která byla vytvořena čistě subjektivně - v tom mohla vniknout největší chyba měření. Dále pak pomocí provedené binarizace počítač určil plochu zabranou dendritickými částicemi, což je ovšem již relativně přesné, protože snímek má rozlišení 512x512 pixelů. Platí totiž, že čím vyšší rozlišení máme k dispozici, tím menší chyba vznikne kvůli \uv{středování} hodnoty pixelu. I počet různých skupin částic, do kterých je můžeme rozdělit, je subjektivní měřítko. Navíc i~u~tohoto měření jsme předpokládali určitou homogenitu a izotropii, ale přitom na různých místech můžou vypadat řezy různě a dendritické částice na některých výbrusech mohou být spojené a některých jich naopak může být více jednotlivých.
