\section{Teoretický úvod}
\subsection{Princip detektoru}
Bublinová komora je $4\pi$ dráhový detektor částic. Funguje na principu mikroskopického ohřevu přehřáté kapaliny obsažené v~komoře detektoru vyvolaném ionizací prolétávajících nabitých částic. Tímto ohřevem v~kapalině vzniknou bubliny, a~ty jsou pak zaznamenány na fotografiích. Na základě několika charakteristik drah pak můžeme určovat, která dráha patří které částici. Nejdůležitějšími charakteristikami jsou
\begin{itemize}
\item Poloměr křivosti dráhy v magnetickém poli $R$, pro nějž platí
	\begin{equation}
	R = \frac{p}{BZ},  \label{eq:polomerkrivosti}
	\end{equation}
kde $B$ je indukce magnetického pole (s~předpokladem, že je kolmá na rychlost částice $\nu$), $p$~je hybnost částice a~$Z$ je její náboj.

\item Délka dráhy v komoře $l$, případně, pokud se částice v~komoře zastaví, dolet částice $L$, pro který platí
	\begin{equation}
	L = \frac{m}{Z^2} f \left( \nu \right),  \label{eq:dolet}
	\end{equation}
kde $m$ je hmotnost částice a~$f\left( \nu \right)$ je funkce rychlosti.

\item Lineární hustotu bublin $I$, pro kterou platí
	\begin{equation}
	I = Z^2 \varphi \left( \nu \right),  \label{eq:hustota}
	\end{equation}
kde $\varphi \left( \nu \right)$ je funkce rychlosti částice.
\end{itemize}

Podle směru zakřivení dráhy v~magnetickém poli můžeme určit, jestli je náboj částice kladný, nebo záporný (směr zatáčení záporných částic je stejný jako $\mathrm{\delta}$-elektronů). Energii částice lze určit pomocí šablon. Elektrony a pozitrony lze odlišit tím, že mají výrazně nižší hmotnost než mezony $\pi^-$ a $\pi^+$ a ztrácejí ionizací mnoho energie. Protony a mezony $\pi^+$ lze odlišit podle ionizace a doletu, i když spolehlivě pouze pro nižší energie než $1 \, \mathrm{GeV}/c$.

Ze samotného principu detektoru je zřejmé, že nemůžeme detekovat přímo neutrální částice. Ty ale můžeme určit z~některých sekundárních jevů. To může být:
\begin{itemize}
\item[\uv{$\gamma$}] Elektromagnetický rozpad částice - nejčastěji
	\begin{equation}
	\pi^0 \rightarrow \gamma + \gamma,  \label{eq:pinula}
	\end{equation}
kdy pak můžeme registrovat v~detektoru konverzní pár elektronů, pokud dojde ke kreaci
	\begin{equation}
	\gamma \rightarrow e^+ + e^- .  \label{eq:gamma}
	\end{equation}

\item[\uv{$\mathrm{V^0}$}] Rozpad hadronu - obvykle \uv{$\mathrm{V^0}$ rozpad}
	\begin{equation}
	\left(\Lambda^0, K^0, \tilde{\Lambda}^0 , \tilde{K}^0  \right) \rightarrow \left( + \right) + \left( - \right)  \label{eq:vnula}
	\end{equation}

\item[\uv{SO}] Interakce neutrální částice (hadronu) s terčem v komoře
\end{itemize}
Sekundárně může také samozřejmě reagovat nabitá částice - typ interakce \uv{SN}.


\subsection{Pravidla identifikace interakcí $\pi^-$}
Pion $\pi^-$ může v propanu interagovat buď s protonem (volným (jádro vodíku), nebo \uv{slabě} vázaný v~jádru uhlíku), neutronem (\uv{slabě} vázaný v jádru $C$), nebo může dojít k srážce s jádrem uhlíku (celým nebo jeho částí). 
\begin{itemize}
\item[$\pi^- p$] Platí zákon zachování náboje a zákon zachování baryonového čísla. Žádná částice nemůže vyletět dozadu.
	\begin{equation}
	\pi^- + p \rightarrow \mathrm{nukleon} + ...  \label{eq:piproton}
	\end{equation}
	
\item[$\pi^- n$] Platí zákon zachování náboje a zákon zachování baryonového čísla. Žádná částice nemůže vyletět dozadu.
	\begin{equation}
	\pi^- + n \rightarrow \mathrm{nukleon} + ...  \label{eq:pineutron}
	\end{equation}

\item[$\pi^- + C$] Jediná interakce, při které může vyletět částice dozadu. Neznáme přesný charakter terče a~proto nemusí zdánlivě platit zákony zachování náboje a baryonového čísla.
	\begin{equation}
	\pi^- + C \rightarrow ...  \label{eq:piC}
	\end{equation}

\end{itemize}
